DA LI STE SIGURNI DA ŽELITE DA OBRIŠETE?
BRISANJE DOKUMENATA
PRISTUP ODBIJEN KORISNIČKO IME OPOZVANO
DOKUMENTI PRIVREMENO ZAMRZNUTI
Ljudi će da kažu da sam čudovište zbog onoga što sam uradio.
Možda su u pravu.
Oduvek sam mislio da ću imati više... vremena.
Tata! Tata! -Žao mi je.
Pitere!
Voli da spava sa upaljenim svetlom.
Meri, moramo da pođemo.
Tata...
Budi dobar.
Našla sam nam bezbedno mesto za noćenje kraj Ženevskog jezera.
Aplouduješ ga? -Sve smeštam u "Ruzvelt".
U slučaju da...
Bićemo dobro, Meri.
Jesi li mu video lice? Nikada neće razumeti to.
Meri, već smo pričali o tome.
Sa dosadašnjim životom je gotovo.
Odsad ćemo svaki dan morati da se osvrćemo preko ramena.
Nikada se nećemo osećati bezbedno. Ne možemo to da mu uradimo.
On je samo dečak. -Znam, ali biće on dobro.
Biće sve u redu.
Nema odmora od briga? -Ne. Bojim se da nema.
Valjda to ide uz posao.
Na čemu radite?
Obični planovi. Da li bih mogao da popričam sa pilotom?
Nešto vam treba?
Možda bih ja mogao da pomognem?
Želim da se javim i uverim se da li je sve sređeno kada sletimo.
Mislim da obojica znamo da to nije izvodljivo, dr Parker.
Ričarde! -Kažu za vas da ste genije.
Ričarde!
Niste, ako ste mislili da možete pobeći. -Ričarde!
Meri!
Meri... U redu je, u redu je.
Držim te. Jesi li dobro?
Bićeš bezbedna. Sređeno je. Diši slobodno.
Meri...
Ruzvelt. -Šta? -"Ruzvelt".
UPOZORENJE: APLOUD PREKINUT
Sačuvan je. Sačuvan je, u redu?
Bićeš dobro. Slušaj me...
APLOUD KOMPLETIRAN
Šta danas imaš za mene, Njujorče?
Javljamo se uživo iz helikoptera "Njujorka 1".
OSCORP-ov kamion koji je prevozio plutonijum je otet.
Policijska potera je u toku.
Da prionemo na posao.
Pozdravite Alekseja Sitseviča!
Spajdermen! -Zdravo, pešaci!
Kuc, kuc. Gospodine kriminalac.
Zovem se Spajdermen. Možeš da me zoveš i "Mrežoglavi"
ili "Čudesni". Samo me zovi nekako. Kapiraš?
Ne voliš da se rukuješ? Hoćeš da se zagrlimo?
Hoću da te ubijem! -Važi...
Upozorenje! Plutonijum 238 je radioaktivni
materijal i veoma je eksplozivan!
Oprostite... ima dovoljno mesta na trotoaru.
Molim vas... vidite da nosim nacrte.
Može li neko da mi pomogne?
Malo pomoći, molim!
Imaš neki problem sa oružjem? Dozvoli da ti pomognem.
Mesta, moliću!
Previše posla.
Ovo ne izgleda dobro. Odmah se vraćam.
Glavu dole! Pazi!
Dobro. Tako... Jesi li dobro?
Jesi li u redu? -Ti si Spajdermen.
Odaje me odelo? Ovo izgleda veoma važno, Maks.
Kako znaš moje ime? -Piše ti na kartici.
Ja sam niko. -Hej, nisi niko. Ti si neko. Lizni.
Slušaj me... potreban si mi.
Ti si moje oči i uši ovde dole. -U redu?
Važi. -Vidimo se!
Upozorenje! Kršenje protokola!
Ruke gore!
Sredi ga, Spajdi!
Moja si! Moja si! I ti si moja!
Hej... gde ćeš? Ne ideš ti nigde!
Dođi ovamo! Dođi tatici!
Sklanjaj se s puta!
Prestanite! Prestanite!
Daj...
Čekaj! Vrati se ovamo!
Nagib! Moja si!
DOLAZNI POZIV GVEN
Izvini, malkice kasnim. Zaglavio sam u saobraćaju.
Tajming ti je grozan. Već je počelo. -Znam, izvini.
Gde si? -U Prvoj brodvejskoj, Drugoj, Trećoj...
Stižem za pet minuta, najviše deset. -Jesu li to sirene?
Ne. -Pitere! -Ne. -Pitere!
Nema sirena. Uopšte.
Pitere! Šta se dešava?
Pitere! Pitere!
Halo?
Pitere. -Odmah stižem. Obećavam.
Kao najboljeg studenta godine, pozdravite Gven Stejsi!
Dobro jutro uvaženim nastavnicima i porodicama mojih kolega diplomaca.
Čast mi je što sam danas ovde.
Zdravo. -Hej! -Rekoh ti da malkice kasnim.
Gotovo je, pauče. -Stvarno?
Znam da svi mislimo da smo besmrtni.
I treba tako da se osećamo. Diplomirali smo.
Međutim, kao i prethodne četiri godine u srednjoj školi,
ono što život čini dragocenim je da ne traje večno.
Dragocenim ga čini to što ima svoj kraj.
Znam to sada bolje nego ikada ranije.
I reći ću to
baš na današnji dan,
kako bi se podsetili da je vreme sreća.
Zato ga nemojte rasipati živeći nečiji tuđi život.
Učinite svoj život vrednim.
Borite se za ono što vam je važno. Bez obzira na sve.
Jer čak i ako podbacimo...
Zar postoji bolji način da ga živimo?
Ja ću to da uzmem. To nije tvoje.
Ovo nije kraj, pauče!
Majkl Houts!
Džulija Orčard Hejmens!
Aleksis Ortiz!
Bo Parizi!
Piter Parker!
Mislim da poznajem tog momka. Piter Parker.
Oprostite.
Čekaj... uradi to još jednom.
Malo je falilo da ukradem kapu i odoru i da se sama popnem tamo.
To bi bilo zanimljivo videti. Ne, ovo je za tebe.
Tako sam ponosna na tebe. -Zaslužila si.
Dušo, jako sam ponosna na tebe.
Znam šta je prvo što bi tvoj stric Ben rekao. -I ja znam.
"Bolje ti je da požuriš, sa zabavom je gotovo". -Ne.
"Treba da nađeš posao". -Zatim bi rekao:
"Nemoj samo da pratiš put, nego napravi svoju stazu."
Voldo Emerson. -Ne.
Kako to misliš "ne"? -Ben mi je rekao da je on to smislio.
Stvarno si naučio nešto ovde.
Volela bih... da je tvoj stric mogao da bude ovde.
I ja bih voleo.
I moji roditelji.
Da... da.
U redu, možeš da ideš. Hajde.
Odmah se vraćam. -Važi.
Hajde društvo, skupite se. -Zdravo.
Jedna na brzaka. Recite "ptičica".
Ptičica! -Dobro. -Super. -Idem samo...
Daj mi samo par sekundi. -Ne moraš da žuriš.
Nemoj da ideš daleko. -Drago mi je da sam vas videla.
Da li... da nema ta tvoja "gužva u saobraćaju"
slučajno neke veze sa ruskom mafijom i mitraljezima?
Zašto mi nisi rekao? -Zar je trebalo da ti uprskam govor?
Gven, dušo! -Da? -Porodična fotografija.
Dobro. Dolaziš na kinesku klopu?
Ne možeš da me se otarasiš. -U osam sati. Nemoj da kasniš.
Neću. -Važi.
I moraćeš da slušaš moj govor. -Celu noć?
Hoću da ga slušam celu noć. -Slušaćeš ga iznova cele noći.
Bože moj. -Trebaće ti. -Pitere!
Pridruži nam se. -Da. -Hajde.
Moram da nađem strinu. Ali ću da vam se pridružim...
Kasnije. Hvala vam.
Stvorićeš sebi neprijatelje.
Ljudi će stradati.
Zato hoću da mi nešto obećaš, važi?
Nemoj da uvlačiš Gven u to.
Obećaj mi to.
Hajde da se slikamo.
Piter je napolju. Idem da popričam s njim.
Šta to radiš? Šta to...
Pitere.
Šta je bilo?
Hej. -Šta nije u redu? Jesi li dobro?
Ne znam šta radim.
Reč je o mom ocu, zar ne?
Da. Vidim tu scenu gde god da krenem.
Ne mogu... ne znam šta da radim. Ne mogu da ga izbacim iz glave.
Da, ali već smo pričali o tome. -Znam, Gven.
To nije bio njegov izbor. -Gven...
Obećao sam mu da ću se držati dalje od tebe.
A sada treba da dođem na večeru sa tvojom porodicom?
Kako to da uradim? Kakvom osobom me to čini?
Ne znam. Kakvom osobom te čini?
Osobom koja ne može da živi sama sa sobom.
Mislila sam da će to učiniti da me voliš? -Volim te.
Volim te.
Zašto to nije dovoljno?
Zato što... šta ako se i tebi desi isto što i njemu zbog mene?
Ne! Čekaj! -Slušaj... Ne... -Stani!
Ne mogu to da dozvolim.
Slušaj me... Ti si Spajdermen.
I volim to.
Ali Pitera Parkera volim više.
To mi je najvrednije.
Ne mogu i tebe da izgubim.
I zato što ne želiš da me izgubiš, ne možemo da budemo zajedno?
Za koga to može da bude dobro, Pitere?
Ne mogu. Žao mi je, Gven.
Uradio si mi to opet i ponovo.
Pitere, ne mogu da živim ovako.
Raskidam sa tobom.
Ja raskidam sa tobom.
Dobro jutro, Njujorčani.
Očekuje nas još jedan divan dan u gradu.
Sve učestalije pojavljivanje Spajdermena je pokrenulo
nacionalnu debatu oko njegove uloge osvetnika u borbi protiv kriminala.
Šta kažete na Spajdermena? Sinoć je na mostu na Menhetnu
spasao tuce ljudskih života. Pozovite nas.
Mislim da bez Spajdermena ne bi bilo nade za ovaj grad.
Šta mislite ko plaća račune za svu štetu koju napravi?
Vi i ja, poreski obveznici. -Ti si ovo napravio? -Da.
Ovo je turbina na vetar. Ti si to napravio?
Nema šanse. Ovo je čudesno.
Kao nova, zar ne? Otpratiću te kući.
Kako se zoveš? -Horhe.
Horhe, ja sam Spajdermen.
Ne osećam da su mi deca bezbedna s njim u blizini.
Neka se skloni s puta i dopusti da policija radi svoj posao.
Neki misle da ima više od jednog Spajdermena.
Šta vi mislite? Jedan momak ili više njih?
Ja bih volela da znam ko je iza te maske.
Dobro ti je odelo. -Hvala.
Imamo na liniji Maksa koji tvrdi da poznaje Spajdermena.
Slušajte, uznemiren sam. Po meni je Spajdermen pogrešno shvaćen.
On je veoma dobra osoba i štiti nas. Čak mi je jednom spasao život.
Postali smo nešto poput najboljih prijatelja.
Koliko? -Hej, ti si onaj Spajder-lik.
Ja sam Spajdebed.
Taj Spajdermen... Nije policajac ni vatrogasac...
Otkud mu pravo da se meša u tuđa posla?
Pitere, dušo! Mogu li da uđem?
Ne! -Pitere, završni ispit počinje u 9, dušo.
A rekao si da ćeš odvesti moj auto kod majstora jer stalno crkava.
Sećaš se? -Samo sekund! Otvoriću vrata, samo mi daj sekund!
Pitere? Molim te da me pustiš unutra.
Pokušavam... -Rekao si da ti je ispit u 9 i da ćeš da odvezeš...
Ne ulazi! Ostani napolju. Potpuno sam golišav...
Pitere! Zaboga! Rekao si da ćeš da odvezeš
moj auto kod majstora jer...
Jesi li dobro? -Da, dobro sam. Samo...
Skroz sam golišav. -Šta ti je s licem? Prljavo je.
Je li? -Jeste. -Da... čistio sam odžak.
Mi nemamo odžak. -Molim?
Kasniš. -Znam, kasnim. -Silazi dole. Smesta!
Možeš li da izađeš jer sam stvarno golišav? -U redu, izlazim.
'Jutro, volim te! -I ja tebe, samo požuri!
MAKS I SPAJDERMEN SPASAVAJU NJUJORK
Koga to vidim? Spajdi.
Kako si proveo jutro? "Savršeno, Makse. Savršeno."
"Malo sam spasavao svet i štitio sve redom."
"Da li to neko danas slavi rođendan?"
Zato si došao?
Setio si se mog rođendana.
Pored sve te borbe protiv kriminala, našao si vremena da
posetiš mene, beznačajnog Maksa? To je neverovatno...
Ali... naravno da jesi. Zašto me ne bi posetio?
Mi smo najbolji drugovi.
Šta si to uradio? Napravio si mi tortu?
Ljudi nemaju priliku da vide te sitne ljubaznosti koje činiš za njih.
Znam šta pričaju o tebi u štampi, ali to mi
nije bitno jer poznajem pravog tebe. Ti si čudesan.
To je ono što treba štampi.
Trebalo bi da te zovu "Čudesni Spajdermen".
Dopada li ti se to, Spajdi? -"Jako mi se dopada, Makse."
Odlično, jer današnji dan
će da bude "čudesan"!
Strujno kolo br. 39.
Ne kasnim, Harvi. Stižem za 15 minuta.
Samo me interesuje da li možeš da nađeš drugu kelnericu da me zameni?
Zato što sam počela sa obukom u bolnici.
Nemoj da pominješ to Piteru. Ne želim da zna za to.
Da ne bi brinuo. Da... u redu, dogovoreno.
Dupla smena u četvrtak. Važi, zdravo.
Ko je to bio? -Harvi.
Radiš duple smene? -Ponekad.
Nemam šta drugo da radim. Dopadaju mi se devojke i...
Nedostaje mi Ben, a malo i napunim kasicu.
Prodao sam još par fotografija "Bugle"-u pa bi to trebalo da pomogne.
Stvarno bi pomoglo kada bi te taj tip pošteno plaćao.
Džejmison me pošteno plaća. Bilo bi pošteno da je ovo 1961.
Hej! Čekaj. Šta to radiš? Šta radiš?
Ja ti perem veš. -Sam ga perem. -Ja perem veš, to je moj...
Znam, ali... -To je moj posao. Radim to od tvoje šeste godine.
Razumem, ali sada sam na koledžu i vreme je
da se sam pobrinem za svoj prljavi donji veš.
Poslednji put si sve ofarbao u plavo i crveno.
To je bila greška. Prao sam... američku zastavu.
Mogu li sada... -Niko ne pere zastavu.
Ja perem, ali neću više. Zaboravi. Mogu li... To je samo donji veš.
To je moj donji veš, moj dom, moja mašina. Odbij i pojedi doručak.
Važi, šerife za veš mašinu. Uradiću to kasnije.
Ja ću. -Zaboravi. -Daj meni. -Opraću ga neki drugi put. Zaboravi.
Hej! -Pardon.
Neću stići.
Koja gužva. Idemo, idemo.
Pazi, druže. -Idemo!
"'OSCORP Industries" s ponosom najavljuje
prvu svetsku elektromagnetnu mrežu napajanja.
Pretvarajući zastarele izvore napajanja
u polja hidroelektričnih tornjeva,
proizvodimo "čistu", "zelenu" obnovljivu energiju
za napajanje Menhetna, šire okoline,
a zatim i ostatka sveta, za buduće generacije...
Dilone! Kasniš. -Metro je strašno spor.
Zar ne vidiš da je OSCORP zadužen za snabdevanje čitavog grada?
Poslao sam već mnogo nacrta energetske mreže i znam da ih koriste.
Te mreže sam ja dizajnirao.
Ti si ih dizajnirao?
Naravno da jesi. A ja sam onda Spajdermen.
Nisi ti Spajdermen! On je "lav", a ti si "strelac"!
Pomeni ga još jednom i ima da ti otkinem tu rakunsku glavu!
A sada prioni na posao!
Koji sprat, molim? -74. -Hvala.
Zadržite ga! -Zadržao sam ga.
Hvala vam. Pravi ste džentlmen. Većina bi pustila da se zatvori.
Većina ljudi ni ne primećuje druge ljude. -Koji sprat, molim?
Šezdeset tre... -Ja ću. Koji sprat?
Šezdeset treći. -63. molim. -Hvala vam.
U žurbi sam. -Hvala vam mnogo.
Ja sam Maks, Maks Dilon. -Ja sam Gven.
Drago mi je. -Takođe.
Je li vam rođendan?
Da... ovaj... Oni...
Prijatelj mi je napravio flajer. Pravim rođendansku žurku.
Veliki klub sa mnogo poznatih faca.
Rado bih vas pozvao, ali je lista gostiju zatvorena.
Razumem, razumem. Hvala u svakom slučaju.
Momak obučen kao Spajdermen je uleteo u požar.
Mora da je super? Da te ceo svet gleda?
Spajdermen mi je jednom prilikom spasao život.
Od svih ljudi u gradu, on je spasao baš mene.
Rekao je da sam mu potreban.
Mora da je dobar osećaj.
63. sprat
Drago mi je da smo se upoznali, Maks.
Čekaj... zapamtila mi je ime.
Dobro došao kući.
Mračno je unutra.
Oči će ti se prilagoditi.
Bolje je ovako.
Tata.
Nisam zamišljao da ću ovako da umrem.
Da ću gledati svog sina i u njemu videti stranca.
Imao si toliko potencijala, Hari.
Tako žestoka inteligencija i sve si to odbacio?
Ne, ti si mene odbacio.
Šutnuo si me u internat kada mi je bilo 11 godina.
Za moj 16. rođendan si mi poslao viski.
Ili je to uradio neki tvoj pomoćnik.
Prilično sam siguran, jer je na čestitki pisalo:
"Čestitke od Normana Ozborna".
Ne očekujem oproštaj od tebe. Bar ne više.
Ne verujem u čuda.
Kako bi uopšte mogao da shvatiš da je tvoje detinjstvo
moralo da bude žrtvovano radi nečega većeg?
Ne samo radi mene, već i zbog tebe.
Je li ruka počela da ti se trza?
Kada legneš budan, osetiš li da dolazi?
Kako ti se krije ispod kože i čeka da se pokaže?
Da ti pokaže ko si zaista.
Retroviralna hiperplazija.
Nisam ti nikada rekao...
da je genetska.
Naša bolest. "Prokletstvo Ozbornovih".
Počinje u tvojim godinama.
Daj da vidim.
Ruku... daj mi je.
Najveće nasledstvo koje mogu da ti dam,
nije samo novac, već i ovo.
Ukupan zbir čitavog mog rada.
Sve ono što sam činio kako bih ostao u životu.
Možda ti uspeš tamo gde sam ja omanuo.
OSKORP
"Poštovani g. Džejmison, prilažem vam nove slike i fakture.
Trebalo bi makar da razmotrite mogućnost da Spajdermen
u stvari pokušava da pomogne. S poštovanjem, Piter Parker".
Dž. Dž. Džejmison: NE VERUJEM
Najnovija vest: Norman Ozborn, legendarni osnivač
i direktor "OSCORP Industries"-a je upravo preminuo.
Ozbornova imovina, kako je potvrđeno, prelazi na njegovog sina jedinca,
Harija Ozborna, koji je jedini naslednik imperije OSCORP.
Hari. -Ozborn je iz temelja promenio pristup medicine
lečenju ljudi i tako je uticao na živote miliona.
Osnovao sam OSCORP jer sam pogledao svet oko sebe
i pomislio: "Možemo bolje". "Moramo bolje".
Ajnštajn je rekao da svet ne može da se promeni
bez promene u našem načinu razmišljanja.
Ali promena nije samo slogan.
Ona počinje teškim radom. Počinje upornošću i posvećenošću.
Gospodin Ozborn je promenio svet.
Sada je na svakome od nas da osiguramo
da njegove nade i snovi nastave da žive.
Ali ne i danas. Danas ćemo da tugujemo.
Halo? -Da li je to Gven Stejsi? -Jeste. Ko zove?
Zovem sa Oksfordskog programa stipendiranja.
Imamo uzbudljive vesti.
Dilon, ti ostani ovde. -Zašto?
Problem sa strujom u laboratoriji za genomiku. Ostani da proveriš.
Ali rođendan mi je. Svi ostali idu, zašto baš ja da ostanem?
Zato što si poseban. -Smajt! Hoću reći, gospodine Smajt.
Srećan rođendan.
Bioelektrična geneza. Stvaranje električne energije
pomoću živih organizama...
Da vidimo šta ti je. Ćao, društvo.
Bar se neko zabavlja.
Samo si se malo razbolela.
Doneo sam ti lek.
Ne mogu ni na svoj rođendan da odem. Posle svega što sam
uradio za ovu kompaniju. Dizajnirao mrežu i napravio...
Upozorenje, kvar u sektoru 5-A.
Znam... a kladim se da nisi znala da mi je rođendan. Zar ne Keri?
Da li bi mi otpevala rođendansku pesmu?
Ili ću morati sam da je pevam?
Gilberte! -Šta je? -Maks je. Možemo li da isključimo
struju u sektoru 33, molim? -Zaboravi. Upravo izlazim.
Kako misliš "ne"? Ja sam ovde gore i opasno je.
Žao mi je, Makse. -Halo?
Moraću sve sam. Dok pevam rođendansku pesmu.
Ovo je ludost.
Srećan rođendan...
meni.
Srećan rođendan, dragi
Maks...
Srećan rođendan...
meni.
Sistem je povraćen. Prijatan dan, želim.
Hari... OSCORP je pod jakim nadzorom javnosti
usled dr Konorsove nedavne... zloupotrebe poverenja.
Hoćeš reći, ljudi su pobesneli jer je pokušao da pretvori
sve građane Njujorka u džinovske guštere?
S obzirom na to... svi programi životinjskih hibrida na kojima
je radio su uništeni kako bismo povratili poverenje investitora.
Tako to rade Ozbornovi.
Ko god postane nepogodan, treba ga se rešiti. Zar ne?
Pogledi javnosti će sada da se usmere ka vama.
Mislimo da je verodostojno negiranje vaša najbolja opcija.
Svakako... jasno mi je. Dvadesetogodišnji klinac,
kompanija vredna 200 milijardi... O čemu je tata razmišljao?
Vi ste svi pravnici, zar ne?
Sigurno je neko doveo u pitanje njegov zdrav razum pred sam kraj?
Mora da je nekome palo na pamet da ga proglasi pravno nesposobnim
i učini tako ovaj razgovor mnogo lakšim.
Hari... -Zovite me g. Ozborn.
Nismo prijatelji.
Zdravo.
Ti si mu bila pomoćnica?
Kako ti je ime? -Felicija. -Felicija?
Od sada svi za ovim stolom rade za Feliciju.
Jer Felicija radi za mene.
Da li neko ima nešto da kaže?
Dobro. Onda možete da zadržite svoja radna mesta još malo.
Gospodine, traži vas neki Piter Parker.
Felicija, želim da vidim sve dokumente sa ove liste.
Sve do jednog.
Piter Parker.
Kao da vidim duha.
Ćao, Hari.
Nekih... deset godina. -Osam.
Otprilike.
Šta ima? -Video sam na vestima.
Čuo sam za tvog tatu i želeo sam da dođem da te...
Samo sam hteo da te obiđem i da vidim kako si.
Tu sam s nekim ljudima.
Imamo sastanak. -Oprosti, ne želim da ti smetam i svestan sam da je
prošlo dosta vremena i tačno znam kroz šta trenutno prolaziš.
I ti si bio uz mene kada su moji roditelji...
Zato sam ja tu za tebe.
Hvala ti.
Drago mi je da sam te video.
Žao mi je zbog tvog tate.
Ne nosiš više zubnu protezu?
Nema više šta da odvuče pažnju sa tvojih spojenih obrva.
Evo ga. Evo ga.
Još uvek feniraš kosu svakog jutra?
Jedan od mojih sluga mi drži fen
ali se sam češljam, tako da...
Nisam baš potpuno bespomoćan.
Nakon što sam diplomirao, otišao sam u Brazil. Zatim u Singapur.
Tako je. -A onda Evropa.
Otišao sam u Evropu. -Video sam te.
Kako si me video? -U nekom časopisu sa francuskim super modelom.
Znaš o čemu pričam? -Da, da...
Batice, to sa super modelima je tako iscrpljujuće. -Znam.
Šta? Imaš li ti devojku?
To je dobro pitanje.
Pravo pitanje! -Nikoga?
Nemam.
Da... ne znam ni sam. To je...
Ne znam, komplikovano je.
Ne zabavljam se sa komplikovanim.
Kako se zove? Ko je ona?
Zove se Gven. Gven Stejsi.
Gven Stejsi? -Radi za tebe.
Stvarno? Radi za mene? -U OSCORP-u zarađuje za školovanje.
Da li je uzoran radnik?
Kada me je otac poslao odavde, pokušao sam
da zaboravim sve u vezi ovog mesta.
Valjda se to odnosilo i na tebe.
Meni ništa ne moraš da objašnjavaš.
Obojica smo odbačeni.
Jesi li ikada otkrio zašto su te roditelji napustili?
Tata je ostavio svoju aktovku.
To je sve što imam. Aktovka puna smeća.
Kako bilo, trudim se da ne mislim o tome.
Kako ti to uspeva? -Savršeno.
Kakav zamah! -Samo zglob. Sve je u zglobu, druže.
Možeš i ti to. Samo još malo da ojačaš. -Kako da ne.
Moraš priznati da su se ovde dešavale baš lude stvari.
Džinovski gušteri i paukoliki ljudi.
Samo jedan čovek. Jedan čovek pauk.
Ili žena. Ne znamo. Bar ne zasigurno.
Kako god. Nosi pripijeno odelo i spasava mačke sa drveća.
Baš sam impresioniran. -Mislim da pruža ljudima nadu.
Kakvu? -Da će na kraju sve da bude u redu.
Voleo bih da imam vremena da dočekam taj "kraj".
Ko je on bio? -Maksvel Dilon, elektroinženjer.
Nema kolege ni prijatelje vredne pomena.
On je izradio projekat mreže koji smo prisvojili.
Lik je bio... nevidljiv.
Volstrit je dovoljno nervozan što nas je onaj balavac Hari preuzeo.
Moramo da nađemo način da ga se otarasimo.
Ako mediji u međuvremenu saznaju za ovu "nezgodu"
akcije će da nam se strmoglave.
Zato se postaraj da g. Dilon ostane nevidljiv.
Ovo nam se može pokazati korisnim u budućnosti.
Hej.
Moronu! Sklanjaj se sa ulice!
Hej... ćao.
Ćao.
Izgledaš čudesno.
Izvini ako je ovaj spontani poziv malo...
Ne... nije. Spontanost...
je u redu. -Mislila sam da je vreme...
Vreme je da pokušamo da budemo prijatelji.
Da.
Prijatelji, da. To je...
Super. -Ne želim da stvari budu komplikovane.
Kažeš to nekome ko mrzi komplikacije. -Neka bude jednostavno.
Važi. Super. Dogovoreno.
Mada...
Ako ćemo da budemo prijatelji, moraćemo da odredimo...
neka osnovna pravila. -Osnovna pravila? -Tako je.
Kao na primer to. -Koje?
Taj tvoj smeh. To ne dolazi u obzir.
Moj smeh ne dolazi u obzir? -Ne dolazi u obzir.
Moraćeš da izabereš neki iritantniji smeh.
To je i dalje neodoljivo.
Nije neodoljivo. Nimalo neodoljivo.
Važi, imam i ja pravilo. -Dobro. Kakvo?
Nemoj da mi govoriš da izgledam čudesno.
Sa tim krupnim smeđim blagim očima. Važi?
Stvarno sam ozbiljna u vezi toga.
Jao, ne! -Šta? -Palo mi je na pamet još jedno pravilo.
Koje? -Nema više ovoga.
Nema više tog tvog trljanja nosa. -Ovo?
Nemoj misliti da nisam... hej! -Šta da radim? Sezona je alergija.
To me ubija. Upravo si pljunula na moja osnovna pravila. Odoh.
Daj...
Idemo prvo na sladoled, a onda odoh.
Da... uradila sam to i postala sam...
potpuno zavisna od tog mesta gde služe korejske ćufte.
Da. -Bio si tamo? -Nisam, ali znam za njega.
Da padneš u nesvest. -U 6. ulici. Znam da ti se sviđa.
Otkud znaš?
Kako znaš da mi se sviđa to mesto?
Zato što...
Zato što si mi rekla.
Otvoren je tek prošlog meseca.
Jesi li me pratio?
Znala sam. Koliko često?
Samo jednom u toku dana. Ponekad.
Ponekad i češće.
Bože moj... Zašto?
Da se uveriš da li sam bezbedna? -Da.
Samo zato? -I zato što je to najbliže osećaju da sam i dalje sa tobom.
Selim se u Englesku.
Molim? -Da...
Dobila sam... ponuđena mi je stipendija na Oksfordu.
Za molekularnu medicinu. Biraju između mene i još jednog momka.
Čeka nas usmeni ispit. On je brucoš, ali ima samo 14 godina i...
Možda izaberu njega, ali mogu i mene. Nadam se da će mene.
I onda bih... Preselila bih se u Englesku.
Da... I jako sam uzbuđena.
To je...
Engleska.
Šta je?
Centrala, treba mi pojačanje.
Pošaljite još jednu patrolu na južni kraj Dafi skvera.
Možete li malo da se pomerite? Sklonite se s puta, molim! S puta!
Gospodine! Sklonite ruke sa kablova, smesta!
Gospodine! Sklonite ruke sa kablova!
Da vam vidim ruke!
Ostanite tu gde ste! Ne mrdajte!
Stani! Lezi na zemlju!
Lezi dole! Smesta! -Stanite!
Lezi na zemlju! Odmah! -Nije moja krivica!
Stanite! Molim vas!
Zbog vaše bezbednosti...
Bože.
Vidite... vidite me.
Vidite me. Vide me.
Ne! -Na zemlju, smesta! -Stanite! Nemojte to da radite!
Molim vas! -Gotovo je, nakazo! -Čekajte!
Nije moja krivica! Nisam kriv!
Rekoh da stanete!
Drago mi je da nisi jedan od onih policajaca što jašu konje.
Svim članovima odreda, prekinite paljbu i čekajte moju naredbu!
Svim jedinicama, obustavite paljbu!
Ponavljam! Obustavite paljbu i odstupite!
Stanite! Prestanite! -Hej, "Varnice"!
Kako je?
To si ti. -Znam da sam ja. Ko si ti?
Ne sećaš me se? -Ne. Zar bi trebalo?
Hodao sam ulicom i zamalo da me udari auto. Ti si me sklonio.
Spasao si me. Rekao si da sam ti potreban.
Ti si momak sa nacrtima? -Tako je. Nacrti.
Sećam te se. Naravno da te se sećam. Ti si moje oči i uši.
Kako ti ono beše ime? -Kako si mogao da me zaboraviš?
Ma, znam ga. Znam... Nemoj da mi kažeš. -Maks.
Da nije Maks? -Jeste. -Izvini, nisam te prepoznao sa...
Izgledaš drugačije. Kako si?
Ne znam šta mi se događa. -Vidim. Verujem ti...
Čudna... moć.
Osećam tako mnogo... Tako mnogo gneva.
Pardon. -Vidim... vidim da ne želiš biti ovde i da si uplašen.
Vidim da ne znaš šta ti se dešava i da ne želiš nikoga da povrediš.
Biće sve u redu. -Imam čistu metu. U pripravnosti sam.
Neću da pucaju na mene. -Neće pucati.
Momci! Ovo je moj drug, Maks. Pričao sam vam o njemu.
Niko... da ne puca u Maksa! -Maks.
Samo ti i ja... razgovaramo... -Ostani tu. Ostani gde jesi.
Pazi na rešetku. Zbog elektriciteta. -Samo sam...
Samo sam želeo da me svi vide.
Ako se pomeri, slobodno pucaj. -Šta kažeš da pođeš sa mnom?
Važi. -Negde gde možemo da popričamo. Dalje od ovih ljudi.
U redu? -Jeste.
Ne! Stanite!
Stani!
Spajdi! Spajdi!
Slagao me je.
Glupa nakazo!
Pucao je na mene.
Električni tupane!
Mrzi me.
Lagao me je, pucao je na mene, mrzi me i iskorišćava...
Umuknite!
Tako si sebičan. -Ostani sa mnom, Makse!
Smestio si mi! -Nisam ti smestio! -Lagao si me!
Pokušavam da ti pomognem! Dozvoli da ti pomognem!
Rođendan mi je! Sada je vreme da zapalim svećice!
Da li vidimo Spajdermena?
Vidi li iko Spajdermena?
U redu... to je dovoljno.
Majk. Veliki Džone.
Dobar posao, momci. Bilo je zadovoljstvo raditi sa vama.
Spajdermen...
Engleska?
Stvarno?
Fino ćaskanje.
Udarne vesti će nam saopštiti Džesika Ejbo sa lica mesta.
Tako je. Stojimo sa dva očevica koji će nam reći šta su videli.
Šta mislite kako je Spajdermen to izveo? Kako je pobedio to stvorenje?
Mora da je zbog tog gumiranog Spajdijevog odela. Zato nije spržen.
Verovatno neka vrsta neoprena. To bih ja koristio.
Hvala vam obojici. Kao što vidite, mnogo pitanja ostaje bez odgovora.
Mi ćemo vas obaveštavati o svemu što saznamo.
Toliko za sada od Džesike Ejbo, za "Njujork 1".
Ruzvelt u 14 h
Šta je "Ruzvelt"?
Zar moram i tebe da izgubim?
Internet ankete pokazuju iznenadni porast naklonosti javnog mnjenja
prema paukolikom. Čini se da mu večeras Njujork duguje zahvalnost.
Vojni oklop najnovije generacije.
Odlikuju ga povećana pokretljivost, sanacija ozleda iz borbe,
upravljanje koje je direktno povezano sa nervnim sistemom.
Obični kućni pauk...
Za razliku od ljudskih ćelija, njegove imaju sposobnost samoiscelenja
od ozbiljnih infekcija, oštećenja tkiva i sličnog.
Koristili smo radioaktivni izotop i kompatibilnu ljudsku DNK.
Dobro došli u "Dr Džalingova naučna istraživanja".
Danas ćemo da pričamo o elektricitetu!
Baterije, izolatori, elektromagnetna strujanja...
Baterije mogu da izdrže snažan dolazni napon.
Što je baterija snažnija, to snažniji napon može da izdrži.
Međutim, ako dolazni napon bude veći od izlaznog napona,
baterija može da eksplodira!
Eksplodira!
Kada vršite ovakve eksperimente, uvek nosite zaštitnu opremu.
Niste neuništivi. -Treba nam veća baterija.
Halo! -Pite, ja sam.
Ćao, Hari. Koliko je...
Koliko ima sati? -Mnogo, malo... Ne znam, budan sam čitave noći.
Moram da te vidim. -Jesi li dobro?
Nisam baš, Pite. Umirem.
Ali mislim da mi možeš pomoći da sačuvam svoj život.
Gledate prvi hibrid čoveka i pauka na svetu.
Nadamo se da ćemo izvući otrov iz njihovih žlezda i...
pretvoriti to u lek. U agens koji leči obolele ćelije.
A ako ja mogu biti izlečen, zamislite šta ovo može da učini
drugim bolestima poput Alchajmerove ili čak raku.
Nikada nisu stigli do testiranja na ljudima.
14 godina istraživanja i bez ikakvih vidnijih rezultata.
Osim možda ovoga.
Spajdermen. -Šta s njim?
Ujela ga je jedna od onih stvari i to je upalilo!
Ne znam kako i ne znam zašto, ali...
Može da radi sve isto što i pauk, uključujući i samoiscelenje.
Moram da ga pronađem.
Potrebna mi je njegova krv.
Pretraga: Maks Dilon.
Treba ti... Spajdermenova krv?
Spasiće mi život.
Možda i neće, Hari. Možda ne bude baš tako jednostavno.
Video si šta se desilo Kurtu Konorsu? -Konors je bio slabić.
To sam ja, Pitere. -Mislim da ga ne možeš tek tako pozvati
da ti donira krv. Siguran sam da je osećajan...
Osećajan? -Ali baš da ga ljudi bodu iglama...
Osećajan je... onda možda možeš osećajno
da mi kažeš gde je pa ću sam da ga pitam.
Šta?
Ti si ga fotografisao. -Pa?
Poznaješ ga. -Hari, slikao sam ga iz velike daljine.
Koristio sam objektiv za daljinu. Ne poznajem ga.
Povezao sam ono što si rekao kraj reke.
Šta sam... -Kako pruža ljudima nadu.
Daj...
PRISTUP CENTRALNOM SERVERU PRETRAGA U TOKU
MAKS DILON IME NIJE PRONAĐENO
Šta...
PRETRAGA BLOKIRANA
Samo reci "da".
Nemoj da mi okrećeš leđa!
Ne želim da završim kao moj otac, Pitere.
Molim te.
Pitere, molim te. Ne mogu.
Pokušaću da pronađem Spajdermena.
Šta oni iz obezbeđenja rade ovde? -Baš čudno.
Hej! Gđice Stejsi!
Ćao. -Ćao.
Otkud ti ovde? -Otkud ti ovde?
Nije ovde. Proverite sledeći sprat. -Razumem!
Jesi li to u nevolji? -Da. -Ko je onaj lik?
Desila se nesreća u laboratoriji za genomiku i hoće to da zataškaju.
A ja sam saznala za to. Onaj lik sinoć sa Tajms Skvera...
Srela sam ga ovde. Bio je elektroinženjer ovde u zgradi.
I obožavao je Spajdermena. Bio je lud za njim.
Nije me baš obasuo ljubavlju. Više mi je izgledalo da želi
da me ubije svojim elektricitetom. -Tako i izgleda tebe voleti.
Tražila sam ga u kompjuteru i svi podaci o njemu su obrisani.
Potpuno je izbrisan. -Takav ti je OSCORP.
A šta je sa tobom? Zašto si ovde? -Hari.
Ozborn? -On umire? -Kako to misliš. -Umire.
Misli da je jedino što mu može spasiti život moja krv.
Spajdermenova krv. Bojim se, ako mu je dam, da ga to može ubiti.
Ili nešto još gore.
Ovo je ostava za održavanje. Gven...
Ovo je najotrcanije mesto koje si mogla da izabereš.
Najgluplje mesto za skrivanje.
Izvini što nisam izabrala Bahame da se sakrijemo. -Slušaj...
Moram da popričam sa tobom o Engleskoj.
Ne mogu...
Upravo si me poljubio. -Izvini, nisam mogao da se suzdržim.
Kako ti se dopalo? -Bilo je malo na brzinu.
Znam... znam.
Ovako ćemo... ti kreni ka liftu, a ja ću
da im odvučem pažnju. Važi? -Važi.
Tako mi je... prosuo sam po vama vreo late...
Inače nemam običaj... Pardon... i po vama.
Gđice, ostanite tu gde ste! Ostanite tu!
Čekaj, čekaj... -Hej! Stani!
U redu... oprostite. Danas sam baš nešto trapav.
Gven Stejsi. -Gospode Bože...
Oprosti. -Oprosti. -U redu je.
Ja sam Hari. -Da...
Piterov stari prijatelj. -Znam ko si. Izvini.
Bila sam malo u žurbi. -Žao mi je što nas nije upoznao.
Mislio sam da ste vas dvoje raskinuli.
Da... jesmo. To je...
To je komplikovano. -Komplikovano... da.
To je Piter. Sa njim je uvek sve komplikovano. -Da...
Da... u pravu si.
Baš zato si mu i potrebna.
Je li tako?
Da mu pomogneš da jasnije sagleda svoje opcije.
Drago mi je da sam te upoznala, Hari. -Bilo mi je pravo zadovoljstvo, Gven.
INSTITUT REJVENKROFT ZA NEURAČUNLJIVE ZLOČINCE
Doživeli ste užasnu nesreću.
Ja sam doktor Kafka.
Ovde sam da vam pomognem. -Naravno da jesi, doktore.
Zato si spremio vojnu opremu i biostimulatorne elektrode.
I kondenzatore visokog intenziteta.
Iste kakve pravi OSCORP.
Sve to zato što želite da mi pomognete?
U pravu si. Ovde sam kako bih te proučavao i shvatio šta si
i zbog čega si takav. I postići ću rezultate.
Uvek postignem.
Jasno ti je da si me smestio u zatvor...
koji potpuno pokreće struja?
Mogu da je osetim u zidovima...
Osećam je u venama...
Šta god uradio, nećeš uspeti da je zadržiš.
To je sila prirode.
Baš kao i ja.
Želiš da znaš koliko sam moćan? -Da.
I ja to želim.
Umirem... da saznam to, doktore.
Ali se bolje postaraj da me ubiješ ovaj put.
Jer ako me ne ubiješ, ja ću da ubijem svetlo,
kako bi svi u ovom gradu videli kakav je osećaj
živeti u mom svetu. U svetu bez struje.
Svetu bez milosti.
U svetu bez Spajdermena!
I svi će moći da me vide onakvog kakav zaista jesam.
A ko si ti? -Zar ne znaš?
Ja sam Elektro!
Upozorenje! Visok nivo električnog kapaciteta!
Započeta procedura automatskog zatvaranja.
Veoma impresivno... "Elektro".
Zaključavanje započeto.
Strina Mej!
Šta to radiš?
Kada si ovo napravio?
Nešto mi prećutkuješ, strina Mej.
Kad god spomenem roditelje, ti oboriš pogled.
Znam da mi nešto prećutkuješ i da me lažeš jer me voliš.
Ne lažem te. -Znam da me voliš, ali me ipak lažeš.
Strina Mej... Moraš mi reći, Mej.
To mi je otac. -Jeste, bio ti je otac.
Ali ga izgleda to nije sprečilo da te ostavi... ovde.
Treba mi istina.
Istina je da su te roditelji ostavili ovde, na našem pragu.
A ti si bio samo dečak čiji je svet okrenut naglavačke bez objašnjenja.
Mi smo radili najbolje što smo mogli.
Tvoj čika Ben i ja.
Ko bi drugi brinuo o tebi, štitio te i brinuo za tebe?
Tvoj otac? Ne.
Ja sam ta koja ti je brisala nos, terala te da pereš zube,
da uradiš domaći zadatak i prala ti prljavi veš. Ja.
Tvoja glupa i neuka strina.
Koja jedva sastavlja kraj s krajem i mora da ide na obuku za medicinsku
sestru zajedno sa 22-godišnjim klincima, kako bih mogla
da ti platim koledž. A ne znam kako ću to bez Bena. Ne znam kako.
A ti sanjariš o svom savršenom ocu koji nikada nije bio tu.
Ne! Neću ti reći. Ti si moj dečak.
Što se mene tiče, ti si moj dečak. I neću da te povredim.
Ja jesam tvoj. Ti si mi sve.
Ti si mi dovoljna.
I više nego dovoljna. Ne radi se o tome i nemoj to da brkaš.
Mnogo te volim. -Znam.
U redu je.
Mej...
Moram da znam.
U redu.
Ispričaću ti sve što znam.
Ali će da te zaboli. -U redu.
Par dana posle sahrane,
dva čoveka iz vlade došli su nam u posetu.
Rekli su da je genetsko istraživanje koje je tvoj otac
radio sa Normanom Ozbornom, veoma dragoceno
i da bi pojedinci mnogo platili za njega.
Zato je pobegao sa tim.
Rekli su da je izdajica. Nisam mogla da verujem u to, Pitere.
Rekli su da je izdao svog najboljeg prijatelja, kao i sve nas radi novca.
Ne shvatam. Ništa od toga nema smisla.
Znam. Nisam ni ja poverovala. Nisam verovala...
To nema nikakvog smisla. -Pitere, ne znam...
Dugo vremena sam vrtela to u glavi, tražeći šta sam propustila.
Šta sam propustila? Bio je običan i skroman čovek.
Nosio je isti ofucani laboratorijski mantil 20 godina.
Išao je na posao linijom D, svako jutro u 7
i dolazio je kući svake večeri u 6 sati.
Ne znam.
Možda svako ima neki deo sebe koji skriva.
Čak i od ljudi koje vole.
Pitere...
Pitere.
Gospodine Ozborn.
Pogledajte gore.
Mislim da ste me tražili.
Ne verujem svojim očima.
Spajdermen.
Baš čovek kog sam želeo da vidim.
Jesi li...
razgovarao sa Piterom?
Jesam.
Želim da vam pomognem, g. Ozborn, zaista želim.
Ne mogu da vam dam svoju krv, bar ne trenutno.
Pardon?
Previše je opasno.
Ako nam krv nije kompatibilna, možete umreti.
Već umirem.
Od tvoje krvi ne mogu umreti više.
Ali može da vam se desi nešto još gore.
U redu.
Dobro, koliko? -Šta "koliko"? -Koliko želiš?
Reci. Želiš brod? Avion?
Želiš novac? Koliko? -Ne želim vaš novac.
Svi žele moj novac!
Ja ne.
Mislio sam...
Mislio sam da ti spasavaš ljude?
Mislio sam da se time baviš. Da spasavaš ljudske živote.
Dozvolićeš da umrem. -Pokušavam da te zaštitim.
Ne... nije tačno. Pokušavaš da zaštitiš sebe.
Slušaj...
Potrebno nam je još malo vremena
da nađemo drugo rešenje. -Nemam vremena!
Žao mi je.
Ti si prevarant, Spajdermene!
Ćao. -Ćao, moram da popričam s tobom nakratko. -Kasnim.
Ne, ne... trajaće kratko. -Ne mogu, izvini.
Samo da popričamo. Treba mi samo minut.
Samo da kažem jednu stvar. Jednu stvar i odoh.
Sve je u haosu. Moj tata, moja mama...
Sve što sam mislio o njima su laži.
Laži, laži... I ništa mi više nema smisla.
I eto nas... moram da smislim šta ću sa Harijem. Naravno da želim
da ga spasem. Hoću da ga spasem jer mi je najbolji drug.
A šta ako moja krv pomogne? A šta ako ne? Ne znam.
Nemam pojma.
Oh, Bože... -Ne znam ništa.
Jedina stvar kojoj se iznova vraćam je...
Gospođice Stejsi.
Da vas odvedem gore? -Da... stvarno mi je žao.
Stvarno mi je žao jer već kasnim.
Mogu li da dobijem još samo minut? -Dobro.
Hvala vam. Oprostite.
Gde smo ovo? -Moram da stignem na moj...
Upravo idem na poslednji razgovor za Oksford.
Oksford? Nisam znao. -Da.
Oprostite što sam vam smetao... -Šta je?
Dražesna gospođice... gospođo.
Ali ko sam ja uopšte... Hoću reći, ko sam. Ja sam Džon Hopkins.
Jedan od najmlađih profesora na Harvardu i... -Šta?
I pokušavam da je pridobijem da bude u mom...
Da postane deo mog tima...
Ona je najbolja osoba koju poznajem i genije za nauku i...
"Bože, spasi kraljicu" i oprostite što sam...
Pitere, možeš li da sačekaš tren? Pitere!
Pitere, šta si želeo da mi kažeš?
Koja je to "jedina stvar"?
Moram da idem u Englesku, Pitere.
To mi je važno.
Ne znam ni sama... možda trenutno idemo različitim putevima.
Ne znam... možda jednostavno...
Idemo na različite strane. Ne znam, moram da idem.
Moram da idem.
Gven.
Srećno.
Zdravo. Oprostite.
Išao je na posao linijom D, svako jutro u 7
i dolazio je kući svake večeri u 6 sati.
RUZVELT + PODZEMNA + LINIJA D
STUDIJA TRANSPORTA: NAPUŠTENE STANICE METROA
"Tajna stanica 'Ruzvelt', kolovoz 61, tajni podzemni produžetak
njujorške linije D, ispod Peršing skvera. Izvorna namena joj je bila
prevoz predsednika Frenklina Ruzvelta, kako bi se sakrilo
od američke javnosti da je oboleo od dečje paralize."
Gospodine Ozborn.
Jeste li dobro?
Želite li nešto da vam donesem ili...
Ne, sem ako možeš da vratiš u život one paukove.
Paukove? -One koje su uništili.
"Kako bi povratili poverenje investitora."
Idi kući, Felicija. Uzmi slobodan dan.
Hari...
Mislim da možda postoji drugi način da dobiješ to što tražiš.
Čula sam dok je Menken pričao sa jednim od šefova obezbeđenja.
Pre nego što su uništili paukove,
izvukli su otrov iz njih.
Šta želiš da kažeš? -Tako bi se povinovali zakonu,
ali bi ipak zadržali podatke u slučaju da im nekada zatrebaju.
Gde su? -Negde u zgradi.
Na nekom tajnom mestu, koje zovu "Specijalni projekti".
"Specijalni projekti". Poslednji pristup pre jednog časa.
"Odobreno od strane Harija Ozborna."
Pristupam "Rejvenkroftovim" arhivama.
Dokument br. 713
Šta, koji đavo...
Dokument br. 71, subjekat: Dilon Maks.
I onda ću da ubijem svetlo, kako bi svi u ovom gradu
videli kakav je osećaj živeti u mom svetu.
Svetu bez struje, svetu bez Spajdermena.
Upozorenje: vaš korisnički pristup je opozvan.
Ne možete da uđete. Zauzet je.
Šta si uradio? -Važnije pitanje je šta si ti uradio.
Zaposleni je poginuo tek što si preuzeo upravljanje
kompanijom i još si to zataškao. -Ti si zataškao!
A onda si ga zatvorio u ludnicu koristeći moje ime.
Rejvenkroft je renomirana ustanova, posvećena duševnom napretku.
Tamo eksperimentišete na ljudima.
Moramo potpomognuti napredak.
U svetlu tvojih obmanjivačkih kriminalnih dela,
ti si, kako bih to nežno rekao, otpušten!
Nećeš i mene sahraniti.
Čini mi se da si već jednom nogom u grobu.
Samo je pitanje vremena.
Umrećeš strašnom smrću, kao i tvoj otac.
Razlika je samo u tome što ti nikome nećeš nedostajati.
Izbacite ga napolje. -Čekajte, čekajte.
Znam i sam gde je izlaz.
PREUZIMAM PORUKU PORUKA PREUZETA
Test... Zovem se Ričard Parker.
Kakve god laži budu kolale o meni, želeo bih da svet zna istinu.
OSCORP je već bio lider u genetskom istraživanju
kada je Norman Ozborn napravio dogovor sa stranom vojnom organizacijom
da nastave da finansiraju moje istraživanje.
Saznao sam za šta nameravaju da ga koriste.
Za oružje... biološko oružje, naravno.
Zato sam odbio. Kako bi me uklonio iz igre,
Norman Ozborn je falsifikovao dokaze protiv mene,
kako bi preuzeo kontrolu nad mojim radom.
INSTITUT REJVENKROFT
Mogu li da vam pomognem? -Možeš da otvoriš kapiju.
Ja sam Hari Ozborn. Ima jedan pacijent
u izolovanom krilu, koga bih želeo da vidim.
Džo, ovo je g. Ozborn iz OSCORP-a.
Žao mi je gospodine, ali bez žute oznake, nikoga ne smem da propustim.
Ali nije važno, jer postoji nešto drugo...
za šta Norman ne zna.
Ljudska DNK koju sam ubrizgao u pauke...
bila je moja sopstvena.
To znači da bez mene i moje krvne linije...
OSCORP ne može da kopira ili nastavi moje eksperimente.
Držite Elektra inkubiranog sa 400 mg natrijum-tiopentala i fenobarbitala.
Uništio sam koliko sam mogao iz arhiva.
Ali nisam imao vremena da ubijem paukove, tako da...
Kao naučniku, moj izbor je jasan.
Moram da nestanem i odem što dalje odavde.
Ali kao ocu...
To znači da možda više neću videti svog sina i...
Ništa mi nije toliko bitno...
kao moj sin Piter.
Ništa na ovom svetu.
Međutim, imam obavezu da zaštitim svet od onoga što sam stvorio
i da ga zaštitim od onoga što znam da je Ozborn u stanju da uradi.
Ljudi će pričati da sam čudovište
zbog onoga što sam učinio.
I možda su u pravu.
Uvek sam mislio da ću imati više... vremena.
Tata. Tata! -Žao mi je.
Sedativi isključeni.
Izbaviću te odavde.
Ali nemamo mnogo vremena.
Ko si ti? -Hari Ozborn. Želim da se nagodimo.
Trebalo bi da te ubijem. -Daj...
Razmišljaj malo šire, Makse.
Nisam ja taj kog želiš. Ti želiš Spajdermena.
I ja ti ga mogu dati, ali...
Najpre želim nešto.
Hoću da me uvedeš u OSCORP. -Da te uvedem? Ti ga poseduješ.
Više ne. OSCORP nas je obojicu izdao,
tako da ja ne mogu tamo bez tebe, a ti ne možeš odavde bez mene.
Šta se dešava? -Neko je aktivirao alarm u jedinici za izolaciju.
Pošalji odmah tamo tim za kontaminaciju.
Ne možeš nikako da znaš šta ja želim.
Ti si dizajnirao projekat mreže, a oni su ti ga ukrali.
Sada ga želiš nazad. Samo želiš ono što je tvoje.
Kako? -Tamo se nalazi struja za čitav grad, Makse.
Na dohvat ti je ruke. Kada ugasiš mrežu,
Spajdermen će doći i hoću da učiniš da prokrvari.
Makse, nemamo mnogo vremena! -Idemo, idemo!
Daj mi jedan razlog zašto bih ti verovao. -Zato što si mi potreban!
Potreban sam ti? -Da. Trebaš mi.
Ti si mi jedina šansa da preživim.
Potreban sam ti? -Da. Trebaš mi!
Trebaš mi. Molim te! Molim te!
Znam kako je biti odbačen!
Molim te, Makse. Trebaš mi! Trebaš mi!
Želiš da mi budeš prijatelj?
Mislio sam da smo već prijatelji.
Imao sam prijatelja jednom.
Nije nam baš išlo.
Takođe.
Idemo onda da uhvatimo pauka.
Imate jednu glasovnu poruku.
Ćao, Pitere. Ja sam.
Upala sam na Oksford!
To je... jako uzbudljivo.
Malopre sam prošla pored tvoje kuće i...
Nisi bio tamo, tako da sam sada...
Upravo sam na putu za aerodrom jer ima taj
letnji semestar za koji sam saznala i mislila sam
da bi nekako bilo lakše ovako.
Mislim da je možda došlo vreme da...
se raziđemo. To nije zato što te ne volim,
već baš zato što te volim, tako da...
Važi... ćao.
Moramo da krenemo, smesta. -Zašto? Šta se dešava?
Sećaš li me se?
Bože, Bože, kako su se samo uloge promenile.
Znam da je teško priznati, ali...
Kako je samo ovo spektakularan potez.
Jesam li u pravu? -Što jeste, jeste.
U redu, dobra vilo, vreme je da mi ispuniš želju.
Želim da me ubaciš u Specijalne projekte.
Kako se usuđuješ da se vratiš ovde?
Vi samovoljne, bezvredne, defektne,
pokvarene nakaze...
Baš mi je žao, ali to nije odgovor koji smo želeli.
Može.
Dobro došao na bonus nivo!
Hoćemo li da se prošetamo?
"Mreža" je samo tvoja.
Paukov otrov... daj ga.
Šta je sve ovo? -Budućnost.
Napuni mi jedan.
Neće uspeti. Uradili smo sve moguće dijagnostičke testove.
Osim testova na ljudima. -Već je isprobano na ljudima,
samo što si ti isuviše glup da bi to znao.
Učini to, smesta.
Imao si to ovde sve vreme.
DETEKTOVANE FATALNE OZLEDE
AKTIVIRAN PROTOKOL LEČENJA
To je Spajdermen.
Zaustavite taksi. -Gđice, ni ne pomeramo se.
VOLIM TE
Ćao. -Ćao.
Primila si moju poruku? -Koju poruku?
Ovu ispod. -A, tu... To si bio ti?
Nemoj to da radiš. -Nisam mogla da pročitam.
Reći ću ti šta piše. Piše "volim te".
Jer te volim.
Bez uvrede, ali nisi u pravu. -U vezi čega?
Toga da smo na različitim putevima. Nismo, ti si moj put.
I uvek ćeš biti moj put.
Znam da postoji milion razloga da ne budemo zajedno.
Ali sam umoran od njih.
Umoran sam od svih njih.
Svi moramo da izaberemo.
Ja biram tebe.
Onda... evo šta mislim.
Engleska.
Oboje.
Odsad te pratim.
Pratiću te svuda.
Pratiću te do kraja života.
Sigurno imaju kriminala tamo?
U Engleskoj... mora da imaju na tone zločina. -Na tone.
Imaju... Džeka Trboseka.
Šta je? Nisu još uhvatili Džeka Trboseka. Nisi znala?
Šta je, dođavola, to?
Je li to Maks?
Mora da je isključio struju čitavom gradu.
Svuda je mrak. -Odmah mi trebaju tehničari.
Telefoni ne rade. Neka neko dovede tehničare.
Zapišite sve čeka se setite.
Mora da postoji neki plan za ovakve situacije, zar ne?
Neko rezervno napajanje. -Postoji resetovanje za hitne slučajeve.
Ako prekine dalekovode, neće moći da uključe rezervno napajanje.
Kako da ga sprečim? Čim mu se približim, sprži mi mrežu.
A da ga neutrališeš? -Pokušao sam sve. Gumu, plastiku.
A da ga namagnetišeš? -Nisam pokušao da ga namagnetišem.
Sećaš li se časova nauke iz osmog razreda?
Ako namagnetišeš ekser pomoću baterije...
Zadržaće naelektrisanje. -Tako je.
Kontrolni toranj Njujork, ovde "Pan national" 273.
Tražimo dozvolu za sletanje.
Kontrolni toranj, da li me čujete? -Radio je ispravan. Nije do nas.
Svi neka se vrate u vozila!
Vratite se u svoje automobile!
Ostanite mirni!
Nemojte da paničite! Vratite se u vozila! Idite svojim kućama!
Pozorniče! -Spajdermene!
Otac mi je bio kapetan Džordž Stejsi iz 19. stanice.
Znam ko je bio. Šta možemo učiniti za vas?
Kablovi za startovanje. -Za startovanje? -I bakarna žica.
Da li pričam glasnije nego inače? -Da.
Napraviću ti uzemljenje od odela. -Dobro, samo napred.
Dobro je. Pokušaj, pokušaj. Požuri, požuri.
U redu je, radi. -I zato si tek broj dva u centru grada.
Samo ti likuj.
Moram da idem. -Idem sa tobom.
Ne ideš sa mnom. -Idem. -Gven, previše je opasno.
Videla sam specifikacije mreže i znam kako da resetujem sistem.
Gven. -Idem sa tobom. Znaš da sam ti potrebna.
Dobro, tišina. Ideš sa mnom. Zatvori haubu.
Izvini. Volim te. Nemoj da me mrziš.
Pitere!
Morate nam pomoći. Nemamo rezervne generatore. Zovite tehničku službu!
Treba mi odmah respirator. -Doneću onaj na baterije.
Samo malo. Dobro.
Vidiš li me sada, Spajdermene?
Vreme je da se sretnemo sa sudbinom!
Tornju, imamo neke električne smetnje.
Instrumenti su poludeli. Radar ne radi.
Letimo na slepo. Da li nas čujete?
Tornju, ponavljam... Na čekanju smo. Šta se dešava?
Gospodine! Dva aviona idu jedan u susret drugom.
Koliko ima do udara? -Četiri i po minuta. -Počni da meriš. Odmah.
Zakasnio si, Spajdermene. Ja sam napravio ovu mrežu.
Sada ću da povratim ono što mi pripada.
Držaću sve pod kontrolom.
I biću im poput boga.
Bog po imenu "Varnica"?
Ne ovaj put! Je li to sve što imaš?
Hajde!
Jesi li spreman da odustaneš?
Hvala ti, Gven Stejsi.
Ustani. To su samo obične kosti, mišići i organi.
Mrzim tu pesmu!
Spajdermene! Kladim se da se nisi nadao ovome.
Ozbiljno? Vezao si me za kola? Jesi li ti pećinski čovek?
Ne bi trebalo da budeš ovde. -Vezao si me da možeš u rat?
Znam kako da ti pomognem! -Šta radiš ovde?
Znam specifikacije mreže! -Mani mrežu! -Mogu resetovati sistem!
Ne smeš da budeš ovde. Ne šalim se. Ne smeš. To je ludost.
Pogodi šta? Niko neće odlučivati umesto mene.
Niko. Ovo je moj izbor. U redu?
Moj izbor. -Bože... -Moj!
Kako da ga zaustavimo?
On je od struje. Poput baterije. Šta bude ako preopteretiš bateriju?
Eksplodira. -Tako je. -Upotrebićemo njegovu moć protiv njega. Savršeno.
Mislim da mogu da rekonektujem dalekovode, a ti resetuj sistem.
Kada ti kažem da uključiš napajanje, uključi ga. Bez obzira na sve.
Pitere... -Bez obzira na sve.
Kreni! Kreni!
60 sekundi do udara.
Sada, Gven! Učini to sada!
PREOPTEREĆENJE
Let 687.
Ovde toranj "La Gvardija". Skrenite na pravac 2-8-0.
OPASNOST OD SUDARA
Avion vam ide u susret. Ponavljam, pravac 2-8-0.
Nazad na posao, ljudi Da prizemljimo te avione.
Vratiću se.
Hvala Bogu!
U redu... opet smo u igri! Idemo, ljudi!
Mislim da još uvek možemo stići na tvoj let.
Gven, ostani tu.
Pitere.
Kada si rekao da je Spajdermen rekao "ne",
hteo si da kažeš da je tvoj odgovor "ne"!
Hari, šta si to uradio?
Ono na šta si me ti naterao.
Bio si mi prijatelj, a izdao si me!
Ne. Pokušavao sam da te zaštitim.
Pogledaj me! -Biće u redu. Sve će da bude u redu.
Ti ne pružaš ljudima nadu.
Ti im je oduzimaš. -Ne, Hari...
Ja ću uzeti tvoju. -Ne! Gven, trči!
Hari! Hari, spusti je!
Hari, prekini ovo! To nisi ti, Hari!
To nisi ti! Hari, spusti je!
Hari... -Hari je mrtav!
Hari, ovo je između tebe i mene! Želiš da se borimo?
Bori se sa mnom. Nju pusti.
Dobro.
Ne!
Jesi li dobro?
Držim te, Gven. Sada ću da te spustim.
Pitere!
Gven.
Hej! Hej!
Gven!
Hej!
Diši.
Dobro si ti.
Ostani sa mnom. Ostani.
Gven.
Gven!
Nemoj, molim te. Molim te!
Molim...
Ne mogu...
Ostavi nas.
Jesi li napredovao? -Pronašao sam nekoliko dobrih kandidata.
Sada kada Spajdermena nema više,
grad više nikada neće biti isti.
Računam na to.
Kad smo već kod napretka, izgledaš bolje.
Dođe i prođe.
Pričaj mi još.
Koliko ljudi si imao na umu? -Neka bude što manje.
Sve što ti je potrebno se već nalazi u OSCORP-u.
Pristup odobren. Dobro došli, g. Firs.
Ko je naš prvi dobrovoljac? -Aleksej Sitsevič.
Trenutno služi doživotnu robiju.
Veoma je rad da nam se pridruži.
Dobro je. Počni sa njim.
Ruski gangster, Aleksej Sitsevič je pobegao iz strogo čuvanog zatvora
poznatog po imenu "Trezor", uz pomoć nepoznatih pomagača.
To je još jedan primer porasta kriminalnih delatnosti
od nestanka Spajdermena, pre pet meseci.
Odsustvo "tkača mreža" je ostavilo prazninu u srcu grada.
Verovali ili ne, čak se i njujorška policija
pridružila Njujorčanima u nadi za povratak "tkača mreža".
Izgleda da ceo svet postavlja isto pitanje...
"Gde je Spajdermen?"
Šteta zbog tog čoveka pauka.
Šteta što je nestao. Izgleda da je svima potreban.
Gde si pošao? -Nisam siguran.
Pitere... gde ćeš?
Ne znam.
Baš je to čudno. Htela sam...
Pokušala sam da pospremim ovde, da dovedem stvari u red.
Odlagala sam neke Benove stvari u kutije.
Neobično je da što je kutija teža, to se ja lakšom osećam.
Bacaš njegove stvari? -Ne.
Ne. Bože... ne. Ne bih to nikada mogla.
One su deo mene.
Samo tražim...
neko bolje mesto za njih.
Pogledaću ih poslednji put...
i staviću ih tamo gde im je mesto.
Govor od Gven
Lako je biti pun nade na predivan dan kao što je ovaj.
Ali biće i mračnih dana pred nama.
Biće dana kada ćete se osećati potpuno sami.
Tada je nada najpotrebnija.
Bez obzira koliko duboko ste "zaglibili"
ili koliko se osećali izgubljenim, morate da mi obećate
da ćete se držati za nadu.
Čuvajte je u životu.
Moramo biti veći od svoje patnje.
Želim vam da i sami postanete nada.
Ljudima treba to.
A čak i ako podbacimo...
Zar postoji bolji način da ga živimo?
Dok se osvrćemo oko sebe
ka svim ljudima koji su nam pomogli da postanemo ovakvi kakvi smo,
znam da se osećamo kao da se opraštamo.
Ali ćemo poneti deo jedni drugih u...
sve što budemo radili.
Da se podsetimo ko smo
i kakvi treba da budemo.
Provela sam sjajne četiri godine sa vama.
Svi ćete mi mnogo nedostajati.
Idemo! Pokret!
Pazi! U zaklon!
Uživo izveštavamo sa ugla Park avenije i 56. ulice gde vlada potpuni haos.
Čovek koji se nalazi u nekakvom borbenom odelu
seje haos po centru grada.
Ja sam "Nosorog"!
Rekoh vam da ću se vratiti.
Džo! Ne! -Klinac!
Ne pucajte! Svi obustavite vatru!
Odstupite! Odstupite!
Mali, moraš...
Pogledajte Njujorčani, Spajdermen se vratio!
To je moje dete, molim vas.
Hrabar dečko.
Da li te je Aleksej uplašio, mališa?
Hej, Spajdermene!
Znao sam da ćeš se vratiti. -Hvala ti što si istupio za mene.
Ti si najhrabriji mališa koga sam video.
Ja ću se postarati za ovog glupana, a ti idi kod svoje mame.
Briši odavde. Idi.
Hoćeš li da se boriš sa mnom? Sada ćeš da se boriš!
U ime svih valjanih Njujorčana i pravih nosoroga,
pozivam te da podigneš svoje mehaničke šape u vazduh!
Nikad! Zdrobiću te, ubiću te!
Uništiću te! -Hoćeš da dođem tu kako bi me ubio?
Da! -Odmah stižem!
Nigde kao kod kuće.